Udsatte børn og unge får ekstra støtte
![David Randa fra Foreningen Grønlandske Børn David Randa fra Foreningen Grønlandske Børn](/sites/default/files/styles/image_934x467/public/article_images/img_2408_0.jpg?itok=97r6CjWE)
I første omgang er det et tilbud til børn og unge i Nuuk, men med tiden skal det udbredes til hele landet. Ifølge børnerettighedsinstitutionen MIO og Foreningen Grønlandske Børn, som står bag ordningen, er kommunerne nemlig ikke gode nok til at høre børnene, som det er i dag.
- Når børn bliver inddraget mere, får de også mere kvalitet i deres anbringelse efterfølgende, fortæller projektleder i Foreningen Grønlandske Børn, David Randa, til KNR.
Læs også Naalakkersuisut vil stramme grebet om kommunerne
For mange børn bliver ikke hørt
Omkring 1100 børn er anbragt her i landet, det svarer til syv procent af de grønlandske børn. Ifølge MIO og Foreningen Grønlandske Børn ved mange af disse børn for lidt om, hvad der sker i deres sager, og mange beslutninger bliver derfor truffet over hoved på dem.
- I dag er det meget forskel på i hvor høj grad børn og unge bliver inddraget i deres egne sager. Loven foreskriver, at børn skal inddrages, og det vil vi faktisk gerne være med til, at vi kan leve op til her i Grønland.
Læs også Børnetalsmand: Børns rettigheder brydes
Ud over, at børnebisidderne - Najorti - skal sikre, at den kommunale sagsbehandler træffer en beslutning, som giver børnene den bedste anbringelse, og dermed en bedre barndom, har projektet også et mere langsigtet formål.
- Vi håber, at det er med til at sikre dem en bedre begyndelse på deres voksenliv, fordi de er vant til selv at være med til at tage beslutninger i deres eget liv.
Skal udbredes til hele landet
Ordningen, som er et samarbejde mellem MIO og Foreningen Grønlandske børn, er støttet af Oak Foundation Denmark, og gennemføres som et 2 årigt udviklingsprojekt. I første omgang er det børn og unge i Nuuk, som for mulighed for at få en Najorti med til møderne med kommunen. Men flere andre byer er på vej.
- Lige om lidt er det i Sisimiut og Maniitsoq, og forhåbentligvis er det også snart muligt i Tasiilaq. Desuden arbejder vi på at komme ud i resten af landet, men det handler både om funding og politisk velvilje, siger David Randa fra Foreningen Grønlandske Børn.